For at forberede sin mission tog den hellige mand ud i ørkenen-
- for at faste og bede og for at søge vejledning.
Fader...
Hvor er du?
Fader...
Tal til mig.
Jeg har vand, Jesus.
Det kalder din mor dig, ikke?
Er det godt nok for Maria, er det også godt nok for mig.
Hvad kalder din fader dig?
Jesus...
Hallo?
Jeg søger vand. Jeg er villig til at arbejde for det.
- Hvad kan du hjælpe med? - Jeg kan lave tømrerarbejde og lægge sten.
- Hvor skal du hen? - Til Jerusalem, men jeg for vild.
- Hvor kommer du fra? - Jeg har været i ørkenen i nogen tid.
Hvorfor? Der er jo ikke noget.
Hvordan er Jerusalem?
Beskidt og korrupt.
Men også levende, utroligt levende.
- Har du en far? - Ja. Han er ude.
- Han ville bede mig om at tilbyde dig mad. - Det behøves ikke.
Mange tak.
Bliv her. Hvil dig et stykke tid.
At tale med din fader er som at tale med en sten.
Han har travlt med småting.
En dugdråbes udformning. Lyden af rødder, som bryder gennem mulden.
Alt er vigtigere for ham end du.
Nej.
Min far elsker mig.
Du morer ham.
Han elsker udelukkende sig selv.
Er du faret vild?
Nej.
Er du en af de prædikanter-
- som søger efter noget i ørkenen, som ikke findes andre steder?
Hvor længe har du været herude, hellige mand?
- Siden sidste fuldmåne. Eller længere. - Alene?
Nej. I er aldrig alene.
En ånd eller noget lignende er altid med jer, ikke sandt?
Nævn én ting, du har lært herude, og jeg skal give dig husly.
- Det er ikke nødvendigt. - Det ville ellers glæde mig.
Mennesket klarer sig, hvor det skal være.
Fordi det er et menneske.
Godt.
Hjælp mig.
Mange tak.
- Vi behøver ikke vente på hende. - Tag det ikke ilde op, men jeg faster.
Hvad er der?
Hun finder det morsomt, at hun vil spise, men ikke kan...
...og at vor gæst, som kan spise, ikke vil.
Hvad bygger I deroppe?
Et hus, som jeg kan bo i.
Min far vil have, at jeg bliver her og hjælper ham med at bygge stedet op.
Er det, hvad du vil?
Hvad vil du da?
Jeg vil til Jerusalem.
Og jeg vil se havet. Og jeg vil se fyrtårnet i Alexandria.
Er din far klar over det?
Nej.
Hvorfor siger du det ikke til ham?
Jeg har set Jerusalem.
Jeg så den fra en højderyg. Min far ved et ikke.
Den strålede i solen. Jeg længtes så meget derhen, at jeg kunne skrige.
Jeg vil ikke bortødsle min tid her.
Det er en synd at bortødsle liv.
Jeg vil sætte mit aftryk på verden.
Kom, hellige mand.
- Det behøves ikke. Jeg kan sove udenfor. - Hun forstyrrer dig ikke.
Rabbiner?
Jeg har begået en frygtelig synd.
Min søn er ikke min husbonds søn.
Jeg vil ikke dø...
...og efterlade mig denne løgn.
Jeg ønsker ikke, at min søn skal være fanget her for evigt.
Hjælp mig, jeg beder dig.
I dit liv som hellig mand har du da lært lægekunst?
Kun lægemidler er værd at søge.
Mod smerte, mod lidelse...
Resten er bare...
Denne dreng har tæft for at passe de syge.
Det har han desværre erfaring med.
Var han kommet til verden et andet sted, kunne det blive hans levebrød.
Hvad ville du være som dreng?
Jeg ville opdrætte husdyr og være slagter, ligesom min far.
Men han lærte mig ikke noget af det.
Han sagde, at det havde taget ham flere år-
- at mestre færdighederne, så han ville ikke bare forære dem væk.
"Enhver er sin egen lykkes smed." Jeg har hørt det tusinde gange.
Han var en selvisk mand.
Og han døde ensom.
- Hvad laver din far? - Bed om lov til at at tiltale gæsten.
Det er i orden. Vi talte lidt sammen i går.
Min far er tømrer.
En klog mand. En mand, som kan det, kan altid forsørge sine børn.
Ville du også være tømrer som barn?
Dine gode hensigter er spildte her.
De behøver ikke os til at ødelægge deres liv. Det klarer de selv.
Ved du, hvad jeg gør med dem?
Jeg tvinger dem til at se deres liv om og om igen.
Sikken vrede.
Du er virkelig din faders søn.
- Jeg skal ikke blande mig. Overrask mig. - Hvad hvis jeg gør?
Et væddemål?
Hvis du kan løse denne knude-
- til både moderens, faderens og sønnens tilfredshed-
- holder jeg mig væk resten af din hjemrejse.
- Hvis det ikke lykkes mig? - Nederlag er en straf i sig selv.
Sådan taler en far.
Det er nok for i dag.
Det er en undskyldning for at udskyde afrejsen.
Du er bange for at fortsætte. Skrækslagen.
Du ved meget vel, at du ikke er parat.
Her.
Hvilken del af en fugl kan ikke flyve?
Det er en gåde. Hvilken del af en fugl kan ikke flyve?
Spørg mig ikke.
Dens skygge.
Fandt du på den?
Den er god.
Drengen skal lære et håndværk.
Der er rigeligt, han kan lære her.
Et håndværk, som han ønsker.
Eller som du ønsker, at han skal have.
I Jerusalem, måske.
Det er mit største ønske.
Det kræver penge, så han kan komme i gang.
Ingen vil tage ham som lærling uden betaling.
I det mindste til mad.
Umuligt.
Du er...
...en stærk...
...opfindsom og god mand.
Du skal nok finde en løsning.
Det ved jeg.
Jeg kan ikke dø, mens han er her.
Min fader var 47, da han fik mig, og min mor var 20.
Han havde en anden kone før, men hun døde.
Nu er min moder også ved at dø.
Min far siger, at enhver er sin egen lykkes smed.
Nej.
Hvad har han gjort, for at to koner skal dø?
Ingenting.
Jeg er enig med dig.
Har du kone og børn?
Vil du have det?
Man kan aldrig vide, vel?
- Har du været ude at sejle? - Ja, jeg har.
- Hvordan er det? - Det kan være skræmmende.
For det meste er det spændende.
Min far var engang ude at sejle.
Han blev fanget i en storm ude på havet. Han sagde, at det var et mareridt.
Alt uden for vor verden skræmmer ham.
Min far siger, at vi ikke kan tage væk herfra, da min mor er begravet her.
Han siger, at graven forbinder os til jorden for evigt.
- Er jeg selvisk, når jeg ikke vil bo her? - Nej.
Min far har boet her hele sit liv.
Og han har levet, som han ville.
Men nu er det min tur. Mænd skiftes.
Jeg er ikke en dårlig søn.
Det er jeg ikke.
Jeg er ikke en dårlig søn!
Rabbiner?
Det gør ondt.
Nu må det godt slutte.
Jeg er ikke bange for døden.
Jeg er kun bange for at være alene, når jeg kommer derhen.
Du bliver ikke alene.
Ingen af os er alene.
Find bedre ord, Jesus. Det skal du arbejde på.
Hensigten er god, men ofte er ordene tomme og meningsløse.
Eller endnu bedre...
Find en handling.
Ja.
Handling frem for ord. Altid.
Eller tavshed.
Mon du er hans eneste søn?
Der er andre.
Nej.
Han har kun mig.
Se til din mor.
Talte drengen med dig, da I hentede vand?
Lidt.
Jeg kan ikke tale med ham. Ordene sætter sig fast.
Jeg presser dem frem, og de lyder hårde.
Han tror, jeg er vred på ham.
Han kender mig ikke...
...og jeg kender ikke ham.
Har du nogen vise ord, hellige mand?
Tal om noget, som interesserer ham.
Hvad interesserer ham?
Gåder.
Han er god til at finde på gåder.
Gåder huer mig ikke.
Du syntes godt om stjerneskuddet i går.
- Kedeligt! - Løgner.
Jeg er en løgner. Det er sandt.
Jeg har set hver eneste stjerneskud.
Hvert eneste lysglimt.
Jeg har hørt det sidste åndedrag fra alt levende.
- Intet er længere interessant. - Så intet overrasker dig? Intet som helst?
Gentagelsen.
Den genstridige og træge gentagelse af din fars plan forvirrer mig.
Det samme liv, som leves om og om igen.
Findes der en plan?
Alt skal jo blive til noget. Det skal udmønte sig i noget, ikke?
Og det er min svaghed.
Nysgerrighed.
Men jeg bliver for evigt, hvis det skal være, for at bevidne slutningen.
Den sidste solnedgang. Hvis der er en.
Måske vil han, sent på eftermiddagen, få sekunder før-
- starte det hele om igen, helt fra begyndelsen.
Han har gjort det før. Genskabt og genfortalt det hele.
Med små forskelle af stor betydning for ham.
En gren, som knækker på en ny måde. Et æg mere eller mindre i en lopperede.
Hvor er han selvoptaget og nydelsessyg, ikke sandt?
Døvstum. Umættelig.
Det er, hvad han forventer af én.
Tror du, at nogen kerer sig? Mennesket om 1000 år frem i tiden?
Hvordan er det at være i hans nærvær?
Har han et ansigt?
Nej.
Intet ansigt.
Der er intet ansigt.
Kun noget, som opsluger en.
Det holder dig sammen, mens det flår dig i stykker. Det er skræmmende.
Det får en til at føle sig værdiløs. Det får man også lyst til at være.
Samtidig tror man også, at han og du er én og samme...
Det er...
Det kan være ret så forvirrende.
Sådan husker jeg det.
Han har ikke set til min side i millioner af år.
- Dit hovmod gjorde ham vred. - Jeg er ikke hovmodig. Vel er jeg ej!
Det er ham, som er hovmodig.
- Hvad med vores lille væddemål? - Jeg vædder ikke.
Bevar mig vel! Nej da.
- Hvad? - Du kender allerede resultatet.
- Nej, overhovedet ikke. - Jo, det gør du vist.
Det kan jeg generelt-
- men ikke når det gælder dig og dine små ting, ikke altid.
Jeg kan fortælle, hvad der ville være sket, hvis du var kommet tidligere.
Vil du vide det?
Drengen havde ikke mødt dig.
Efter hans mors død var forholdet til hans fader blevet værre.
Han affinder sig med det i årevis i håb om, at hans fader ikke lever længe.
Til sidst forgifter han sin fader og bliver hængt for det.
Inden da har han fået en søn, som bliver her.
Som sin bedstefar elsker han ørkenen.
Sådan var det gået denne gang.
Sådan gik det ikke i tidligere fortællinger.
Nogle gange var der ikke andet end kærlighed mellem fader og søn.
Det er, sådan din fader morer sig.
Nu er det din tur til at bidrage.
Kan du gøre det bedre?
Hvorfor bor du her?
Fordi ørkenen er nådesløs. Den fjerner ens forfængelighed, og ens illusioner.
Det giver dig muligheden for at se dig selv som den, du virkelig er.
Er det ikke, derfor du er her?
Fordi din gud taler højere her?
Gud taler til alle, som vil lytte.
Det, eg sagde om min søn...
Det gør ikke noget, at vi ikke taler sammen. Vi er ikke kvinder.
En fader taler gennem eksemplet.
Han er den bedste søn i verden.
Og måske endda for god af sig.
Kan du se den udhængende, glatte klippe? Lige neden for sprækken.
- Den rødeste af dem? - Ja, det er jaspis.
Jeg vil have et stykke til markedet.
- Jeg deler fortjenesten med dig. - Det behøves ikke.
Jeg kan ikke lade dig udføre mere arbejde uden betaling.
Vil du ikke have penge, så giv dem til de fattige.
Hvordan vil du gribe det an?
Det kræver tre personer. To, som firer den tredje ned.
Ja, netop. Du og jeg firer drengen ned.
For at tage et stykke.
Er det, hvad jeg tror, vender jeg tilbage med mænd, som kan grave dybt.
Det kan forandre vor livsbane.
I hvert fald drengens liv.
- Jeg har det bedre. - Har du det?
Godt. Det er godt.
Min mor havde det, da hun var i min alder.
Så fik hun det godt igen.
Min fader, mine søstre og jeg-
-overnattede engang i Jaffa.
Har jeg fortalt det før?
Fortæl det igen.
Min fars fætter indlogerede os i havnen.
Jeg kunne næsten ikke sove...
...for byens lyde.
Hunde, som gøede.
Musik fra et bryllup.
Mænd, som skændtes.
En gris på vej til slagteren.
En beruset kvinde, som lo.
Og alle lugtene.
Peber, cedertræ...
...garum.
Tager du nogensinde derhen...
...så tænk på mig.
Ja, det skal jeg nok.
Jeg opsøgte længer med hende og inviterede læger herud.
Troldmænd, kvaksalvere. Jeg har prøvet dem alle.
Hun er ved at dø, hellige mand. Der er intet, vi kan gøre ved det.
Når hendes øjne lukkes for sidste gang...
...vil hele vor verden høre op. For evigt.
Det er overvældende, ikke sandt?
At livet har en ende.
I vil mødes igen.
Vi ville have blevet her sammen og ladet drengen rejse.
Sådan må det blive.
Hvor langt kan man gå ind i ørkenen?
Kun halvvejs.
Derefter går man ud.
Tag mig med, når du rejser videre. Jeg kan gå for at være din søn.
- Det ville være troværdigt, ikke? - Det ville det, men stadigvæk en løgn.
Men kun en hvid løgn. Mine forældre ville ikke høre det.
En løgn skader den, som siger den.
Du kan adoptere mig. Så er det ikke en løgn.
Romerne gør det hele tiden. De adopterer hinanden.
Har du fundet det, som du søgte herude?
Ja, det har jeg.
Hvad søgte du?
Et sted, hvor jeg kan tænke og bede i fred.
Et sted, hvor jeg kan rette blikket indad og finde mig selv.
Jeg vandrer også derude.
Sommetider når jeg er derude, vokser en fornemmelse inden i mig.
Jeg er alting, og alting er mig.
Jeg vil altid leve. For evigt.
Og ja, det er meget indbildsk at have det sådan.
Jeg skammer mig over det.
Lidt vin, hellige mand?
Nej tak.
Min søn...
Du er et nemt bytte.
For du er svag.
- Hvordan har din mor det? - Bedre. Hun tror, at det går over.
Tag kniven med, knægt.
For en sikkerheds skyld.
Var jeg sakket bagud på den måde-
- havde min fader pryglet mig under fodsålerne.
Kom!
Jeg er stærkere end ti mænd-
- og jeg er højere end ti mænd, men en dreng kan bære mig.
Hvad er jeg?
Det er en gåde.
Jeg er stærkere end ti mænd.
Jeg er højere end ti mænd. En dreng kan bære mig.
Hvad er jeg?
Et reb.
Det er et reb.
Kom.
Kom!
Kan du se klippen der? Den hellige mand og jeg firer dig derned.
Du skal bare hugge et stykke løs, så trækker vi dig op igen.
Nej.
Jeg vil ikke derned.
Det skal du.
- Du ved, at jeg er bange for højder. - Netop derfor skal du gøre det.
- Jeg nægter! Jeg vil ikke derned! - Hvor vover du at sige mig imod.
Han ved, jeg har højdeskræk. Hvad er det for en far?
Slip ham nu. Jeg tager derned. Jeg kan gøre det.
Jeg gør det selv.
Kan det lade sig gøre? Kan du og drengen holde rebet?
Ja.
Knægt! Skær dig løs fra rebet!
Også du, hellige mand.
Jeg trækker jer med, hvis jeg glider igen.
Hvad er der?
Hvad sagde du? Hvad er der?
Jeg vil ikke have, at min mor skal se ham sådan.
Han ser meget mindre ud nu, gør han ikke også?
Du er en god søn.
Din søn elsker dig.
Han er din søn, og han elsker dig.
Skal jeg bare gå min vej nu?
Som havde jeg aldrig mødt dem før?
Som om de intet betød for mig?
Mor!
Gå.
Gå nu bare.
Går jeg uden hans velsignelse, overlever jeg ikke natten.
Drengen skal have faderens tilladelse til at blive en mand.
Er det ikke sygt?
Elsk Gud over alt andet.
Elsk livet.
Vis mig hans skæbne. Vis mig den nu!
Du kunne trække faderen op med syv tungere mænd, hvis du ville.
Nej. Hun er min!
Hvem i helvede tror du, at du er?
Nu er det nok for mig.
Du troede vel ikke, at jeg ville gå med hele vejen?
Hvorfor lige her?
Mine fødder er ømme.
Jeg opsøger dig til sidst.
Giver du mig et tegn, hjælper jeg dig ned, og så kan du blive.
Hils den gamle fra mig.
.:: Først på www.hounddawgs.org ::.